JAG, CLAUDIUS
13. Den gamle kejsar Träskalle
-Är han död? -Ja...han är död.
-Då...är ju jag kejsare? -Ja.
Du är kejsare... Alla mina drömmar har blivit verklighet.
Kejsare... Jag är kejsare av Rom!
-Tycker du inte synd om honom? -Nej.
-Vi tillkännager hans död! -Inte än!
"Allt väl efter omständigheterna".
Med tanke på att han är död!
Sen måste vi hitta testamentet! Det är säkert i arbetsrummet.
Kom!
Vilken oreda!
Han lät ingen annan röra det här.
Det finns nog här nånstans. Leta där du, så letar jag här.
Skriv inte mer, Claudius. Skriv inte mer.
Har du hittat det, mor? Vad är det?
Det tycks vara en historia. Vår släkts historia...
Står det något om mig? När börjar den?
-Med förra frun Messalinas död. -Vad står det om mig?
Hur ska jag kunna säga det när du bara pratar?
Grodgölen ville ha en kung. Jupiter sände dem kung Stock.
Jag har varit döv och blind, okänslig som en stock...
Mitt största fel? Jag har varit för snäll.
Jag rådde bot på mina föregångares fördärv.
Jag försonade Rom och världen med monarkin igen.
Att göra tyranniets egg slö var ett stort fel.
Om jag slipat den kunde jag ha avhjälpt felet.
Våldsamma störningar kräver våldsamma botemedel.
Men jag måste komma ihåg att jag är gamle kung Stock...
Jag ska flyta trögt i den stillastående gölen.
Låt alla de gifter som lurar i gyttjan kläckas ut...
Behagade hon er inte, Caesar?
Nej, tydligen inte.
-Ett misstag att ta hit henne. -Men vacker var hon.
Ja, vacker... Den som gifter sig med henne blir lycklig.
Hon är redan gift...
...med trumslagaren. De har tre barn.
-Jag avundas honom. -Hon lär vara ett rivjärn.
Jag avundas honom hans nätter, men inte hans dagar.
I äktenskapet kan man inte få det ena utan det andra...
Även vagabonder och zigenare upskattar äktenskap och familje...
...liv.
Caesar...
Hur mår ni? Är det något på tok?
Låt alla de gifter...
...som lurar i gyttjan kläckas ut...
Om vi än en gång får ta upp frågan om ett nytt äktenskap...
Mycket talar för det, men framför allt-
-att era barn och Rom behöver en mor. Kejsaren ska inte vara ensam.
Tiberius var ensam, det drabbade hans förstånd.
Era andra äktenskap var tragedier, det fjärde kan bli en triumf.
Efter moget övervägande vill jag föreslå en viss person.
-Jaså...? -Jag kom på det i morse.
Den enda som kan bli en perfekt hustru är Lollia Paulina!
Lollia Paulina? Är ni galen?
Hon är idealisk! Dotter till en f.d. konsul, stilig trots sin ålder-
-och barnlös - en god styvmor för Britannicus och Octavia.
De behöver en mor! Det är viktigast av allt!
Viktigare än att hon är dummast i Rom?
Begåvade fruar har inte varit något att ha!
Hon går omkring utspökad som en hel juvelerarbutik!
Kejsaren behöver en hustru som kan hjälpa honom.
Jag har föreslagit många tidigare-
-men utan större entusiasm.
-Men ändå föreslog ni dem? -Jag skulle inte gifta mig med dem.
-Man kan rekommendera ändå... -Caesar!
Som jag just tänkte säga... !
Ett namn kommer för mig nu, med kraften hos en uppenbarelse.
Damen i fråga har funnits så nära oss-
-att vi inte har märkt henne. Jag syftar på Agrippinilla.
Agrippinilla? Kejsarens brorsdotter?
Incest! Senaten går aldrig med på det!
För 100 år sedan fick kusiner inte gifta sig, nu är det vanligt!
Senaten kommer att godkänna det.
Hon är lämplig på alla sätt, hon är utomordentligt intelligent.
Och hon skulle medföra Germanicus barnbarn Nero-
-en i alla avseenden värdig gosse.
Men kejsaren avskyr ju Nero!
-Ni talar om kejsarens släkting! -Det är kejsarens egna ord!
Hans mor är den mest fördärvade i Rom - det sa t.o.m. Caligula!
Hur vågar ni?!
Narcissus - ni kan anse vår vänskap avslutad från och med nu!
-Caesar... -Ceasar! Jag kan inte stödja...
...sådant monstruöst förtal av Germanicus dotter!
Er brorsdotter är den bästa kvinnan i Rom.
En kejsares hustru ska vara både vacker och lysande intelligent.
Hon är bäggedera - jag ber er överväga henne.
En Messalina med intelligens!
Värre än alla germanstammar tillsammans!
Och den där sonen vill modern snart få adopterad!
Caesar - jag ber er...
Man äktar inte en brorsdotter. Det är incest, avskydd av gudarna!
Den kommer att leda till fördärv och förstörelse!
Låt alla de gifter som lurar i gyttjan...
...kläckas ut.
Caesar?
Låt alla de g-gifter som finns i gyttjan...
...k-kläckas ut.
Jag ska g-gifta mig med min brorsdotter. H-hämta henne...
Kom in!
Nå?
Han gick med på det.
Han vill träffa dig.
-Nu? -Ja.
Det gick så lätt att jag knappt trodde det själv.
Och han sa att han ville gifta sig med mig?
-Ja. -Vad sa han?
"Jag ska gifta mig med min brorsdotter. Hämta henne."
Var det allt? Inget annat?
-Inga invändningar? -Bara från Narcissus.
-Vad sa han då? -Än sen? Han förlorade.
"Surt sa räven"...
Surare ska det bli innan jag är färdig med honom...
Och Claudius sa inget om att jag var hans brorsdotter?
-Inget tal om incest? -Nej.
-Han kanske tycker om idén? -Jag förstår honom.
Men jag tycker inte om att du ska ligga i hans säng.
Jag börjar ångra mig.
Det var riktigt svårt att föreslå dig.
-Men det hindrade dig inte? -Nej.
Din ärelystnad har jämt brunnit klarare än din passion...
-Har jag brustit i passion? -Nej.
Men i mitt fall kan ju passion och ärelystnad kombineras?
Jag ångrar mig mer och mer.
Jag hoppas att när du blir gift...
Var inte dum!
Nu har jag sårat dig.
Det borde jag inte ha gjort...
Var inte orolig. Jag ska gottgöra det.
-Gottgör det nu - genast! -Han väntar ju på mig...
Det går snabbt. Just nu brinner min passion klarare än ärelystnaden...
Skynda dig! Hans passion brinner också-
-men i hans ålder falnar den snart...
Farbror? Pallas sa att du ville tala med mig.
Han sa att du bestämt dig för att gifta om dig.
-Och att du hade valt mig? -Vill du gifta dig med mig?
Åh, farbror... !
Du har gjort mig till den lyckligaste i världen.
Tänkte väl det.
Hur kunde du veta-
-att jag har älskat och vördat dig i alla dessa år?
Jag bara anade det, kära du.
Jag ska bli en god hustru, mor för Britannicus och Octavia-
-precis som för min egen käre Nero.
De ska bli som mina egna barn för mig.
Och vi kan ju få flera? Varför inte?
Jag kan fortfarande föda barn.
Och du, en så kraftfull man...
Vilket fast hull... Vem kunde tro det?
Du ska få fler söner, det lovar jag-
-och mer kärlek än någonsin förr.
Ja, kärlek, farbror...
...som du aldrig fått njuta förr.
Jag blir yr när jag tänker på det.
Bekymrar det dig inte att du gör dig skyldig till incest?
Fast det har du ju så ofta gjort förr, med din bror Caligula?
Under min galne brors tid gjorde vi sånt vi inte gör annars.
Det är sant...
...men somliga gjorde det ju villigare än andra?
Jag anklagar dig inte - jag frågar bara.
Eftersom du frågar, är svaret "nej".
Enbart teknisk incest stör inte mig, men om det stör dig...
Jag retas ju bara! Bli inte sårad.
Frågan om incest är faktiskt en smula teoretisk.
-Hur då? -Hur vacker du än är...
...är din kropp mindre intressant än själen.
Jag tar dig inte för ditt hjärtas skull. Du har väl knappt något.
Det passar mig bra. Du är inte den älskare man drömmer om.
Dina drömmar vill jag inte diskutera när jag just har ätit.
Jag gifter mig för att jag är trött på att regera ensam.
Det är så mycket som bara en kejsares hustru kan uträtta.
Men jag behöver en kvinna med intelligens.
Det låter utmärkt.
Men jag tänker inte bli någon nolla.
Om du ger mig makt, kommer jag att använda den...
Varför skulle jag annars ge dig den?
-Nå? -Vi ska gifta oss.
Men varför...?
Vi ska inte dela säng, han tycker inte om mig.
-Han vill ha hjälp att regera! -Desto bättre...
Nej, det är något underligt...
Vad sa han när du föreslog mig?
-Jag sa ju det. -Inget annat?
-Jo, något betydelselöst. -Vad då? Vad sa han?
"Låt alla de gifter som finns i gyttjan kläckas ut", tror jag.
Han kanske börjar bli galen?
Han kanske inte lever så länge som nygift?
Han måste hållas vid liv tills min son blir myndig...
Senatorer, för sju år sedan inleddes erövringen av Britannien.
Först nu har den fullbordats.
En enda man bär ansvaret för våra väldiga förluster.
Kriget tog äntligen slut.
Kung Caractacus fördes i kedjor till Rom.
Senaten krävde dödsstraff för hans hårdnackade motstånd.
Hans familj kröp för oss, men inte Caractacus själv.
En sak ska ni veta: om svärdet är allt ni har att bjuda oss britter-
-får ni räkna med att ha det i handen för jämnan...
...och alltid ha det vid er sida på natten!
För det kommer ni att behöva!
Hans mod och värdighet vann senatorernas hjärtan.
Han beviljades en livränta och fick leva med sin familj i Rom.
Slutet är nära. Jag har varit gift med Agrippinilla i fem år-
-och hon har visat sig vara lika vidrig som jag trodde...
...liksom hennes sliskige son.
Hans mor gör upp planer för honom. Hon tror jag inte vet det-
-men det gör jag, och jag har egna planer...
-Han är mycket musikalisk. -Ja.
Att du inte tar lektioner, Britannicus?
-Jag är inte intresserad av musik. -Så synd. Ni kunde spela duetter.
Knappast - Lucius Domitius är ju så begåvad.
Var snäll och kalla honom inte det. Han har antagit namnet Nero.
-Det hade jag glömt. -Nej, du gör det med avsikt.
Jag glömde det, säger jag!
Nu har du blivit påmind - och en ursäkt vore på sin plats.
-Det behövs inte, mor. -Det tycker jag.
Nå?
Jag tänker inte be om ursäkt...
Jo, det tror jag nog - Claudius, säg åt honom att be om ursäkt!
Be om ursäkt. Du har sårat Nero, och du vet hur känslig han är.
Du gör jämt gemensam sak med dem mot mig!
-Jag ber inte om ursäkt! -I så fall blir du s-straffad.
Ska du låta avrätta mig, precis som du gjorde med mor?
Jag avskyr er allihop! Allihop!
-Beklagar det jag ställde till. -Det var inte ditt fel.
Jag ska ändå tala med honom. - Kom, Octavia.
Vi kanske kan blidka din bror.
-Jag tycker du är mycket snäll. -Världen behöver snällhet.
Har du märkt hur förtjusta de är i varandra?
Nero bara avgudar henne.
-Jag vill tala med dig om en sak. -Ja.
-Det gäller... Hur sa? -Svaret är j-ja.
Du vet inte vad jag vill.
Att jag ska låta Octavia gifta sig med din son?
-Svaret är ja. -Vill du inte diskutera det?
Varför det? De passar ju bra ihop.
Nero är så förtjust i dig. Han betraktar dig som en far.
Han sa häromdagen: "Jag betraktar honom"...
..."som en far."
-Om han gifter sig med Octavia... -Svaret är ja, än en gång.
Låt mig tala till punkt! Du vet inte vad jag vill säga!
Nu har du druckit för mycket vin igen!
Kära du, du vill väl att jag ska adoptera Nero som min son-
-och arvinge tillsammans med Britannicus?
Fast om det inte var det du tänkte säga...
Jo, det var det.
Det var det! Jag ville bara få tala till punkt!
Jag ville bara bespara oss onödiga diskussioner.
Vårt äktenskap är så lyckligt att jag snabbt kan läsa dina tankar.
Tänk så mycket tid det sparar! God natt.
Se till att han kommer i säng!
Ni borde frågat mig till råds! Jag hade gått emot det!
Därför tog jag aldrig upp det.
Är det riktigt? Är jag inte er främste rådgivare?
Tror ni hon gör något utan att rådfråga Pallas?
Ni vet att han är hennes älskare? Och bara arbetar för henne?
Varför gjorde ni det då? Förstår ni inte vad ni har gjort?
Genom att adoptera Nero har ni undertecknat er dödsdom!
Er hustru har fått allt hon ville! Hon behöver er inte längre!
Jag ska ändå dö snart. Barbillus sa det till mig.
-Mitt horoskop. -Onödigt!
Era dagar är räknade - på grund av ert eget agerande!
Varför? Tänkte ni inte på Britannicus?
-Jag tänkte m-mest på honom. -Men detta skadar ju honom!
-Ni har redan skadat honom. -Jag vet.
Hans dagar är också räknade - de lär inte låta honom leva.
Inte mig heller! Varför?!
N-Nero ska härska efter mig, inte Britannicus.
Det har förutsagts... Av sibyllan.
Blir Nero kejsare, lär Agrippinilla härska genom honom-
-som Livia genom Tiberius.
Nero dödar sin mor. Sibyllan har sagt det också.
-Den spådomen har jag inte sett. -Ingen annan heller, utom jag.
-Var har ni fått den ifrån? -Jag fick den av Livia.
Jag bjöds på födelsedagsmiddag - varför förstod jag så småningom.
Hon fann den här underliga boken bland Augustus papper.
Den är skriven på mycket ålderdomligt språk.
Augustus blev rädd och gömde den.
Han förstod den nog inte - men det gjorde Livia.
-Vad förutspår den? -Caligulas välde och död.
Den förutspår mitt välde och Neros.
Det står skrivet, Narcissus. Vi kan aldrig ändra det.
Och därför tog ni Agrippinilla till hustru?
Ja, jag har jämt velat ha republik, fast jag lät mig utses till kejsare.
Jag gjorde fel, jag försökte härska vist och rättrådigt.
Genom att göra monarkins egg slö hjälpte jag den!
Nu ska jag förstöra den!
Eller Nero ska förstöra den, lika galen som Caligula!
När vi galna kejsare är borta gör folk slut på monarkin-
-och återgår till den sunda republiken.
-Och Britannicus? -Han ska återinföra republiken!
-Om han får leva. -Min plan ska rädda honom.
Men ni måste sköta det praktiska.
Tala om vad jag ska göra!
Låt mig vila en timme, kom sen till mitt sovrum, så berättar jag mer.
Får jag underrätta Britannicus? Det smärtar mig att ni sårat honom.
Jag dödade hans mor och har varit en dålig far hela tiden.
Nu är jag trött och sjuk.
-Vi måste göra det nu. -Svårt - Narcissus vaktar honom.
All mat din make får har provsmakats.
Sakkunskap lär väl finnas att få!
Det finns en kvinna som heter Locusta...
Mycket skicklig. Jag ska gå till henne.
Ja, men gör det snart.
Han är mycket nyckfull, gynnar jämt min son. Jag kan inte fatta det!
-Han kan ändra sig i morgon. -Ja, det är mycket underligt.
Som om han spelar ett spel, men jag vet inte vilket.
Nej, men det oroar mig.
Innan Tiberius slog till mot Sejanus-
-befordrades han högre än någonsin förr.
En annan sak oroar mig:
Hur säker kan du vara på din son?
-Låt mig sköta honom. -Också nu när han är gift?
Du har stort inflytande på honom, men han är inget barn.
Och när han blir kejsare - vem ska då styra honom?
-Vem är det? -Det är jag, mor!
Kom in.
-Det var inget... -Nej då, jag ska gå.
Ers nåd...
Jag tycker inte om den där greken!
-"Greken" styr imperiet. -Måste du ta emot i sovrummet?
Vad är det med dig? Varför ligger du inte? Var är Octavia?
Hon har låst in sig och vill inte släppa in mig.
-Har ni grälat? -Ja.
-Kan du inte sova ensam? -Nej. Jag känner mig...
Jag vet inte...
När jag blir kejsare ska jag minsann göra som jag vill!
Det var styggt gjort av Octavia, mycket styggt.
Men hon är bara ett barn. Hon förstår inte dina känslor.
Ska jag leta upp en söt tjänsteflicka åt dig-
-och skicka henne till dig?
Är den där karln din älskare? Jag tycker inte om honom.
Han får inte komma till ditt sovrum när jag är kejsare...
Senatorer, ni ser mig här för sista gången.
Jag kommer inte hit igen.
Detta är något av ett...
...avskedstal.
Jag är för gammal och inte tillräckligt frisk.
Jag tror inte ni behöver min närvaro här längre.
Ibland undrar jag om ni någonsin gjort det...
Som ni vet-
-fann soldaterna mig bakom för- hänget och gjorde mig till kejsare.
Jag ville det aldrig, jag tycker det var ett misstag.
-Nej. -Hur som helst...
...försvinner jag snart bakom ett annat förhänge:
Det sista, den ridå gudarna sänker för oss alla till sist.
Stora som små...
Jag sörjer inte över det ridåfallet.
-Må ni leva i evighet! -Tack!
Det skulle jag inte vilja ens om jag kunde!
Vad ni ska säga om mig när jag är borta-
-kan jag bara gissa...
Hoppas det blir mindre beskt än det ni sagt hittills!
Inte så jag hört det, förstås - det tillkommer inte en kejsare.
Men samtidens omdöme stämmer inte alltid med historiens.
Historien kommer säkert att ha något att säga.
Jag har gjort något åt det - inget som direkt berör er...
...men ändå...
Ni förstår... Under mitt liv har jag lärt känna många människor-
-framstående människor som gjort Rom till vad det är i dag.
Och en dag kommer de alla att leva igen.
De döda ska vakna till liv!
Mannen som bor invid gölen ska öppna gravar...
...och låta Rom födas på nytt.
Och det ska framstå som det verkligen var!
Bra gjort, Claudius. Du blev kejsare i alla fall.
Vem kunde ha trott det?
Du är idiot och har jämt varit det.
Folk säger att det inte är ditt fel - men vems fel är det i så fall?
Och din näsa rinner fortfarande, Claudius. Den rinner fortfarande.
Ursäkta mig.
Stopp där... Vänta tills det blir din turl
Ska vi hämta en läkare?
Inte var det värt allt besvär? Det kunde jag sagt med en gång...
Farbror Claudius! Jag var inte Messias ändå...
Jag kan inte fatta det. Gissa om jag blev förvånad.
Senatorer - ärendena för dagen...
Lämna oss ensamma, Narcissus!
Jag låter skicka efter er...
-Far, du ville tala med mig. -Ja, hör på mig nu.
Jag har något mycket v-viktigt att säga, ingen får veta det.
Det är därför jag skickat efter dig så här sent.
Jag ska ändra mitt testamente till N-Neros fördel och förklara varför.
Så omtänksamt av dig!
Varför detta plötsliga behov av att förklara?
Du adopterade honom, gifte bort min syster med honom-
-utan att säga ett ord till mig!
-Säg inte så. -Tänk vad jag skulle kunna säga!
Jag är kanske ett barn, men jag är inte blind och inte av sten.
-Du har föredragit honom. -Jag hade mina skäl.
Du har aldrig älskat mig, aldrig varit en far för mig!
Du har visat vad du ansett om mig - det förlåter jag aldrig!
Och att du dödade min mor ska jag heller aldrig förlåta.
-Jag hatar dig. -Hör på mig nu!
Ja, det är sant.
När jag väl hade upptäckt hurdan din mor hade varit...
...hur hon bedragit mig var dag, kunde jag inte älska dig.
Men du måste förstå, du måste vara man.
Försök förstå en faders svagheter.
Jag tror inte du är min son.
Jag tror du är Caligulas son.
Men du har inte hans karaktär.
Jag vill bara förklara varför jag inte kunde älska dig.
Var det mitt fel, kanske?
Skulle jag straffas? Kan ett barn välja sina föräldrar?
Gråt inte, Britannicus.
-Får jag gå nu? -Nej... Kom hit!
Åh, far... !
Jag har något mycket viktigt att säga, så lyssna noga.
Vem som än var din far, är du min son nu-
-och jag älskar dig mest av alla i världen.
Nero ska efterträda mig. Det står skrivet, kan inte ändras!
När jag är borta tänker han döda dig.
Det är därför jag har behandlat dig så här, hållit dig i skymundan.
Jag har en plan som ska rädda dig. Narcissus har ordnat allt.
Hela världen är romersk!
Trygg kan du bara vara i Britannien.
Nero kommer inte åt dig där, ingen anger dig.
Några av Caractacus män ska få återvända till norra Britannien-
-och du följer med till drottning Cartimandua.
Bara hon vet vem du är-
-och skickar dig till trakter-
-där ingen romare satt sin fot, och där ska du vänta!
Nero är galen, hans excesser ska bereda vägen för republiken!
Och du ska återupprätta den.
Republiken ska leva igen!
Nej! Jag gör det inte! Det är vanhedrande!
Ska jag, en claudier, måla mig i ansiktet, gömma mig bland barbarer?
-Det är ingen skam! -Jag gör det inte!
Jag är inte rädd för Nero - jag kan försvara mig!
Låt mig bära en mans klädnad!
Så fort jag blir myndig är jag lika god som Nero i allt!
Jag tror inte på republiken. Det är ingen som gör det numera!
Ingen - utom du!
Du är gammal, du har tappat greppet.
Jag vill ha min chans att styra Rom som det ska styras!
Om du älskar mig - ge mig den chansen!
Ja.
Ja, jag borde ha vetat att du skulle svara så.
Då må det bli så.
Jag har gjort allt...
Du ska få som du vill. Må gudarna beskydda dig.
Britannicus...
Du kanske bringar profetiorna på skam.
Kanske det.
Skriv inte mer, Claudius. Skriv inte mer.
Jag har berättat allt, som jag sa, och som sibyllan förutsade.
Jag har sagt sanningen, jag har vridit historien rätt.
Allt finns här för eftervärldens räkning.
Kom, död, och sänk ridån för sista gången.
Jag är trött, så trött...
Där fick eftervärlden...
Var är resten? Det måste finnas här!
Det skulle kunna vara det här. Ja, det är det!
Vilket Herkules-arbete! Det måste ha tagit flera år!
Ja. Vi bränner upp alltihop!
-Allt detta arbete... Milda makter! -Vi måste hitta testamentet!
Så vackert det är med eld...
-Mördade de honom? -Ja.
De förgiftade honom.
Men hur kunde de göra det?
Varför skyddade ni honom inte?
De var så sluga.
De försökte flera gånger, men jag lyckades jämt hindra dem.
Min mur runt honom kunde de inte forcera.
Hur hon bar sig åt? Det ska jag berätta, för nu förstår jag det.
Hon måste ha förgiftat sin egen mat.
Ja, sin egen, eller en del av den.
Giftet fanns i en svamprätt som hon redan ätit av.
Han hade ätit upp och bad om mer, som han ofta gjorde.
Då gav hon honom från sin egen tallrik.
Först tänkte jag inte på det. Ser man någon äta-
-tror man inte maten är annorlunda på en del av tallriken.
Hon tog svampen på sin gaffel och räckte den till honom.
Då förstod jag att det var något särskilt med den-
-och att han med säkerhet var i den allra största fara.
Och lika säkert visste jag-
-att han visste att den var förgiftad-
-och att döden fanns på gaffeln.
Och att han struntade i det, att han välkomnade döden...
Han dog på natten, ensam.
Jag knackade på hans dörr efter middagen, men han bad mig gå.
Han ville väl inte att någon skulle se honom dö.
Nu måste ni fly!
Nej, jag bär en mans klädnad nu, jag klarar mig själv.
Stackars far! Det kunde han aldrig.
Jag vet inte det precis. Han klarade sig ändå rätt hyfsat.
Nå, gamle kung Stock?
Har alla gifterna kläckts ut?
-Är det du, Sibylla? -Ja, det är jag.
-Var är du? -Här.
Vad skrattar du åt?
Jag har lurat dem igen. Alla tror att jag är död.
Du är död, din dummer. Du är så död som man kan vara.
-Alla kan man ju inte överleva. -Nej, inte ens du.
-Dags att ge sig av... -Britannicus! Vad sker med honom?
-Nero dödar honom. -Och Narcissus?
Agrippinilla dödar honom, sedan dödar Nero henne.
-Så beklämmande bekant... -Ja, visst är det?
-Och riket? -Det består, som Livia sa.
Men det blir inga fler claudier efter Nero.
Fast kejsarna efter honom blir rätt skapliga. Med vissa undantag...
Vilken historia det har varit.
De har bränt din bok.
Alltihop...
Tur att du gjorde en kopia och grävde ner den!
Dags att ge sig av, Claudius. Färjkarlen väntar.
-En sak till bara... -Du kan inte stanna i evighet.
Nej, jag kan väl inte det.
Nu..ska du sluta ögonen.
Det är nära till båten och färden över floden är kort.
-Och sedan...? -Och sedan, det lovar jag...
...ska du drömma en helt annan historia...
Farväl, Tiberius Claudius Drusus Nero Germanicus...
...gud i Britannien, före detta kejsare i den romerska världen.
Farväl.